- Bliv af med ham. - Lad ham bare gå fra mig.
- Men jeg lader mig ikke skille. - Hvorfor ikke slippe for ham?
- Så han kan gifte sig med sin so? - Du har et valg.
Du kan anklage ham for hor, så kommer han til at betale.
Far!
- Hvorfor skulle vi mødes her? - Du nyder at komme her med Gennie.
Selvfølgelig.
Jeg vidste ikke, det var så koldt.
Jeg har overvejet flere navne. Hvad siger du til Henri-Luc?
- Har du fået testet kønnet? - Det ville jeg aldrig gøre.
Det er som at åbne gaverne før jul.
Roxy ...
Hvis du ikke går ind på vore krav, må du give afkald på mit navn.
- Og børnene? - De hedder de Persand.
Jeg skal vel hedde det samme.
Retten giver ofte forældremyndigheden til den franske forælder.
- Du kan ikke knuse din egen familie. - Det er dig, der knuser mig.
Efter alt, hvad du har sagt om individets frihed til at elske.
- Det var bare tomme ord. - Ja.
Når man virkelig elsker, så er der ingen frihed.
Kun til at dø.
Nu ikke mere dramatik. Tænk over, hvad jeg har sagt.
- Har I den her i blå? - Blå denim?
Jeg er Magdas mand. Den kvinde, der boller din mand.
Lad være at være dum. Du bør gøre noget ved det.
Vi kunne gøre noget sammen. Vi kunne bolle hinanden.
Hold dig væk.
Roxy?
Halløj?
Åh nej.
Det går. Det går.
Beklager. Vi har meget travlt nu.
Jeg syntes bare, at jeg havde fået nok.
Hvad med Gennie?
Hvad med alle i Santa Barbara?
De vil give mig skylden. Og med rette.
Jeg burde have passet på dig. Det er derfor, jeg er her.
Ikke for at jage efter romantik.
Du skal have lov at være lykkelig, selv om jeg ikke er det.
Barnet har det fint.
Han sparker helt vildt.
Hvor er de smukke.
Tak.
- Hvad siger du til Henri-Luc? - Til den lille?
Bertram.
Der er et eller andet med barnet.
Nej, ikke en abort. Jeg ringer senere.
Hugue.
- Thibault. - Nej, ikke sådan nogle navne.
Mathieu.
Måske er Luc bedre end Henri-Luc.
Jeg overvejer stadig navne.
Nogen forslag?
Hvor kunne du gøre det imod os?
- Tænkte du ikke på barnet? - Jo.
Jeg tænkte: "Skal han leve i sådan en verden?"
-I et skilsmissehjem. - Så nu er det min skyld.
Nej.
Jeg bebrejder mig selv, at jeg valgte den forkerte løsning.
Sikke en smuk farve.
Jeg skulle have købt en buket, men jeg var så oprevet.
Det var synd. Det må du undskylde.
Jeg forsvarer ikke Charles-Henri. Han har opført sig afskyeligt.
At forlade en gravid kone er for lavt.
Hele deres ægteskab var dumt. De piger er ikke som os.
Vi kan ikke lære dem gode manerer. De synes bare, det er latterligt.
De stoler på instinkt og følelser. Hvad fører det til?
- Uhæmmede følelser. - Begær.
Og nu fjoller min idiotiske bror rundt med hendes søster.
Hun forsøger måske også selvmord.
Men det er hans kones problem. Jeg har nok i Charles-Henri og Roxy.
- Forvent det værste af kosakken. - Du forstår at beherske dig.
Det handler om selvbeherskelse. Jeg hader løssluppenhed.
Du ender da ikke på hospitalet.
Roger. Velkommen til Frankrig.
- Du ser flot ud. Meget fransk. - Tak.
- Davs, lille skat. - Hold da op!
Du ser godt ud.
- Hvordan har Roxy det? - Fint.
Lad være med at tale om det. Bare glem det.
Skal jeg bare glemme, at min datter ville begå selvmord?
- Det minder om en fransk film. - Ja, hvis du siger det.
Du er jo enorm.
Hvor ser du godt ud.
- Champagne, tak. - En Cola Light, s'il vous plaít.
- Du må da ikke drikke spiritus. - Franske læger siger, det er fint.
- Er tourtiêre skildpadde? - Nej, det er en slags quiche.
Tourtiêre er selve bageformen.
- Hvor står vi med maleriet? - Manden får halvdelen af boet.
Det omfatter halvdelen af hendes andel i maleriet.
Vi kan fremføre, at maleriet er et fælleseje.
Først skal billedet vurderes.
- Kan man drikke vandet? - Vi er ikke i Istanbul.
- Alle drikker jo vand på flaske. - Det gør vi også i Californien.
Lad os få vand på flaske. Eau avec gaz, tak.
Charles-Henri skal ikke have det.
- Jeg har aldrig stolet på ham. - Skidt nu med det.
Vi syntes alle om ham i begyndelsen. Også du, mor.
"Han er en Orfeus med sin gyldne hage."
- Sagde du det? - Ja.
Lad os nu tale om billedet.
Billedet tilhører vel Roxy, for hun holder så meget af det.
- Og vi gav hende vores velsignelse. - Jeg synes ikke, det skal sælges.
Lad os udlåne det til museet, og så sætter de vores navn på det.
- Situationen har ændret sig. - Fordi det er mange penge værd?
Det indgår i overvejelserne. Familien vokser jo.
Vi får alle sammen børn. Skal de snydes for deres arv?
Roxy er den eneste, der har børn nu.
Gift dig med en af dine kærester.
- Nu skal I ikke skifte emne. - Tænk over det.
Skt. Ursula tilhører os alle. Det ved du da, Roger.
Hun stirrede ned på os fra sin plads over sofaen.
Og hindrede os i at hygge os med fyrene i sofaen.
Sådan er det med helgener.
Hvis vi deler salgssummen, hvordan undgår vi så ægtemanden?
Selv om han kræver del i udbyttet, må han slippe det igen i børnepenge.
Det ville være dejligt. Jeg kan ikke få en øre ud af ham.
Hans midler er jo båndlagte.
Og hans malerier indbringer ikke mere end mine digte.
- Jeg har overvejet at få et job. - Hva'?
Du skal underskrive papirerne.
- Jeg kigger forbi i morgen. - Jeg kommer med dem i aften.
Kunne I forestille jer en amerikansk advokat gøre det?
Nej.
Hvordan skal det tilberedes?
Må jeg bede om en steak au poivre og en salade vert?
Hold da op. Det omfatter vel drikkepenge?
- Man lægger noget alligevel. - Nej.
- Det er jo indregnet i prisen. - Læg nu bare 20 euro.
Det her er jo et fint sted, hvor man betaler en formue ...
- Næsten 900 $. - Tak, Roger.
- Jeg har ikke mere. - Mine tre skønne unger.
- Roxy er min. - Jeg har bare opdraget hende.
Tak, Rog.
Sådan en taske ville jeg godt have. Men det går ikke med Chesters løn.
- Hvordan fik du råd til den? - På udsalg.
Du må godt låne den.
Den er blevet restaureret. Ursulas venstre hånd er skadet.
Lærredet er nok blevet beskåret.
Og tjenerindens ansigt virker sært.
- Men er det en La Tour? - Det er ikke vurderet endnu.
Ejerne overvejer at sælge det via Drouot eller Christie's.
Forsikringssummen var på 40.000.
Der må være noget galt med det, når det bliver solgt så billigt.
Louvre ville ikke have det.
- Jeg siger Lorraine. Ca. 1640. - Jeg ved ikke ...
Jeg synes, at billedet savner La Tours storhed og tyngde.
Har din helgen fastet?
Jeg synes, at I skulle se på det.
Jeg må sige, at jeg synes, at Deres maleri er utrolig smukt.
Hvad er mon oeuf femier? Bare hårdkogte æg?
Kun i Frankrig serverer man æg med så store armbevægelser.
- Jeg har forklaret situationen. - Vi er vant til det, der er værre.
Men det er altid slemt, når franskmænd er indblandet.
Jeg tager lever med pommes mousseline.
Nej, hør nu, det er ikke hver dag, De er i Paris.
De skulle prøve pintade au cerfeuil.
- Det er med kastanjer. Lækkert! - Javel, ja.
Jeg arbejdede med vine, før jeg rykkede til kunstafdelingen.
Alle store vinkendere er englændere.
Franskmændene har det med at overse de gode årgange.
Vi burde drikke Château La Tour.
Jeg mener, at Deres maleri er fra La Tours bedste periode.
Det er helt sikkert en La Tour.
Det hersker der ikke enighed om.
Hvis du arbejdede for et museum og gerne ville erhverve en Renoir, -
- som nogle lokale havde fundet på pulterkammeret.
Tænk på det psykologiske aspekt.
Hvis man siger, at den er ægte, må man jo slippe en formue.
Så for at bevare deres integritet, siger de, at de ikke er sikre.
Og hvad mener De så?
Jeg mener, at Deres La Tour nok skal indbringe en god sum.
Mange vil kende dets sande værdi. Og den vil også fremgå af kataloget.
Hvor meget taler vi om?
En million pund. Måske halvanden million.
Christie's sikrer sig, at det ikke går for mindre end det.
Christie's politik er jo den modsatte af museets.
Vi ønsker den højest mulige pris. Og vi kender markedet.
- Tak. - Far.
Chester Walker. Mr. Janely fra Christie's.
Mr. Janely er sikker på, at det er en La Tour.
- Nå? - En million.
En million pund!
- Det er mange penge. - Ja, for nogle mennesker.
Han var yngre, men ellers den samme.
-I sin personlighed? -I sin karakter.
Der var noget særligt ved ham.
Verdensmand, kendt, lidt gammel.
Det kan virke tiltrækkende på en ung kvinde.
Det er som at hore med Gud.
Hvor kommer de smukke sager fra?
Vi tigger foran Dior, -
- så rige kvinder på indkøbstur kan sone for deres synder.
Læg det bare væk. Jeg får næppe brug for det i Tulsa.
Så du kommer ikke på søndag?
Nej, konferencen har været aftalt længe.
Jeg må smutte. Jeg er ved at pakke.
- Vil du ikke hilse på mine forældre? - Mon de vil hilse på mig?
Jeg er jo ikke en ung bejler.
- Vil du slet ikke se mig? - Jo, men jeg skal nå et fly.
Vi ses, når jeg kommer hjem.
- Sig undskyld til dine forældre. - Farvel.
Er han nu det bedste valg?
Man har jo ikke noget valg. Det ved du godt.
Det mente jeg også en gang ...
... men det passer ikke.
I morges skrev jeg et digt om svømmesneppen.
Det er meget graciøse svømmefugle.
Verdens høfligste fugle. De er meget statelige.
De bukker, mens de svømmer.
Ikke til nogen bestemt.
Men af ren og skær høflighed. Og taknemlighed.
Du er jo splittergal.
- De mener, billedet er en medgift. - Medgift? Er vi i middelalderen?
- Nej, i Frankrig. - De vil slet ikke nævne det her.
De taler om alle andre tabuer, men aldrig om penge.
- Aldrig. - Gid vi kunne lade det hvile.
Jeg rører ikke noget sær mad.
Hør her.
Tante Amélie kommer til frokost. Onkel Edgars kone.
Hun er blevet indkaldt.
Skal jeg så slås for ham? Skal jeg sige, at han er min nu?
Er han det værd?
I amerikanere slås for alt. Selv det, I ikke vil have.
Jeg hader søndage.
Jeg ville altid have kunnet udpege hende.
Goddag, Margeeve.
Goddag.
Isabel.
- Chester. - Min svigerinde, Amélie Cosset.
Rart at træffe dig.
Jeg glemmer jo helt dig, Roger. Hvordan var jeres rejse?
Det er en ære at blive budt velkommen her i jeres land, i jeres familie ...
... og jeres smukke hjem.
Det er en ære for os.
- Trist, min mand ikke er her. - Og min.
Min bror Edgar deltager i internationale konferencer.
- Han er vist i Belgien i dag. - Det hævder han.
Vi elsker jeres to døtre. De er så praktiske og fornuftige.
- Roxeanne og Isabel? - Vi mener, franskmænd er praktiske.
Voltaire og Oplysningstiden. Men vist desværre ikke vore døtre.
- De er ikke fornuftige. - Jeg går på jagt.
- Jagt? - Er du jæger?
- Hvad jager du? - Rådyr.
- Så I skyder dem? - Nej, vi jager dem med hunde.
Det er smukt. Hestene, hundene og jægerne i deres jakker.
- Præsterne velsigner hundene. - Man jager kronhjorten træt.
Og så segner den om.
- Og hvad så? - Så dræber hundene den.
Det er det, der menes med "frisk blod".
Falder jægerne aldrig af hesten og bliver dræbt?
Det sker.
Godt, så står det jo lige.
Jeg tror tiden er inde til at sige, at jeg aldrig havde troet, -
- at da jeg kom hertil ...
- Der er noget galt med Beaufort'en. - Den har en røget eftersmag.
Den er uspiselig.
- Lad være med at spise den. - Beaufort'en er dårlig.
Men fortvivl ikke. Reblochon'en er perfekt.
- Beaufort'en var forfærdelig. - Men Reblochon'en var god, ikke?
Det hele var fremragende. Og Deres hus er så smukt.
- Jeg kunne lære meget af Dem. - Tak.
Der er en penibel sag, jeg vil nævne, mens de andre ikke er her.
Men vi kan tale frit sammen som mødre og veninder.
Hvor er det nu? Tombeur. "Tombay." Tombeur.
Her. "Tombeur." "At falde. At kaste, som i brydning."
"At vælte." Tænk, jeg har glemt alt mit franske.
Tombeur. Det kaldte Suzanne sin bror.
En ældre mand, der udnytter yngre kvinder.
Og gæt, hvem den unge kvinde er.
Vores egen Isabel.
- Og sig nu ikke: "Det er mit liv." - Jeg nægter at tro det.
- Har jeg truffet ham? - Nej.
Hans egen kone sagde, at vi må redde Isabel fra en mand, som er:
"Lidt skruppelløs, når det gælder unge kvinder."
- Hun har faderbindinger. - Sludder.
Jeg har ofte set studerende falde for ældre lærere, -
- men det var svage piger. Og Isabel er jo ikke svag.
Ødelægger det alt for os, at vore familier ved det?
Jeg tænker mest på dig og din kone.
Der sker ikke det store ved det.
Lad os bare lade, som om de aldrig har nævnt det.
Jeg skal til Concepción et par måneder til møder.
Må jeg ikke tage med?
Hvor sødt.
Ses vi igen, når du kommer hjem?
Var det ikke Emerson, som skrev: "Helte bliver kedelige i længden."
Jeg må se at blive klædt på. Låser du af her?
- Davs, Edgar. - Rart at se dig.
Smukt.
Kan du lide det?
- Er vi ude i samme ærinde? - Køber vi begge gaver?
Er det mon til den samme?
Det er en takke- og afskedsgave, fordi hun har ordnet mine papirer.
- Hvad med din? - Min er kun en takkegave.
Gav du ikke også mig et tørklæde?
En taske i begyndelsen, og et tørklæde som afslutning.
Det var noget andet med dig. Du var ikke ung og sårbar.
Nej.
Jeg var ældre og gift og skilt og havde to børn.
Du var erfaren og allerede berømt.
- Du havde let ved at glemme mig. - Ja, jeg glemte dig.
Men ikke de tårer, jeg græd over dig.
Må jeg?
Charmerende.
Lad os give hende samme tørklæde, så kan hun jo altid selv bytte det.
- God idê. Jeg tager det. - Også jeg.
- Godt. - Godt.
Alle mine ægtemænd var amerikanere. Kun elskerne var franskmænd.
I mine øjne er en elsker, en jeg virkelig elsker, -
- vigtigere end en, jeg tilfældigvis har vielsespapirer på.
Elskere er et tidsfordriv, som man vokser fra. En hobby.
- Til sidst bliver de kedelige. - "Helte er kedelige i længden."
Emerson.
Der var en, der citerede det for mig, da han ville af med mig.
Det klæder dig.
Vi køber ikke kun tamponer og læbestift, men alt muligt.
Shampo, øjenskygge, det hele.
Vi køber tre nye lastbiler.
Og vi kalder os Skt. Ursula Fondet efter vores skytshelgen.
Hvad siger du til det? Er vi så fritaget for skat?
- Jeg har så mange spørgsmål. - Hvad med mit spørgsmål?
Min skilsmisse er ikke i orden.
Og ingen papirer er underskrevet. Hvad er det, der trækker ud?
Jeg kan ikke få en ny mand, før jeg er blevet af med den gamle.
- Hvad sker der? - Et dødsfald.
- Hvem? - De vil ikke lukke os ind.
Luk mig ind. Jeg bor her.
En amerikansk mand har skudt sin russiske kone.
- Det er et jalousidrab. - Den slags har de ikke i USA.
De dræber kun for penge.
- Hvad er det for en parfume? - Honteuse fra Charmez.
Den er god.
Meget diskret.
Du kan gøre, som du vil.
Det bedste ved Paris er den taske, du har givet mig.
- Den klæder dig bedre. - Ja, den er for midaldrende for dig.
Og for damet.
Stands. S'il vous plaît, stands.
- Du har vel været her tit. - Aldrig. Fyrene lokkede ellers.
Undskyld.
Eiffeltårnet blev opført af ingeniøren Gustave Eiffel.
- Hvem var den fyr? - Han siger, at hans kone er væk.
- Hvad laver han? - Han løber efter sin kone.
Mon ikke han løber væk fra hende? Han er i ganske god form.
- Hvordan har Celine og børnene det? - Fint.
- Jeg var henne med affaldet. - Ved De, hvem det er?
Nej. Der stak et par mandeben op.
- Hvad sker der? - En fyr leder efter sin kone.
Han er lidt anspændt.
- Hvordan har Celine og børnene det? - Fint.
- Der er han. - Der er noget galt.
Jeg alarmerer vagten.
Der er en mistænkelig mand på spil. Han leder efter sin kone.
Han er høj, blond, i fyrrerne og er iført en Burberry-frakke.
- Han har en revolver! - En bevæbnet mand i Eiffeltårnet!
Hvad ser I på?
Jeg havde advaret ham.
Få sikret niveau 3. Døren er spærret.
Smid dit våben og luk døren op. Bevar roen.
Lad dem være i fred. Vi vil hjælpe dig.
Hvor er Roxeanne?
Jeg må fortælle hende, hvorfor jeg gjorde det.
Kommer hun? Skal vi vente på hende?
Vis hensyn.
Jeg elskede min Magda.
- Magda er hans kone. - Men se nu, hvad jeg har gjort.
Har du gjort din kone fortræd?
Hun havde fortjent det. Det havde han også.
- Portnersken identificerede liget. - Hvem er det?
Monsieur de Persand.
Umuligt. Min mand har ikke boet her i flere måneder.
Jeg sætter mig lidt.
Jeg er træt.
- Du kan blive udleveret til USA. - Hvor er Roxy?
Og når du kommer hjem, kommer du i behandling.
Jeg vil tale med en psykolog.
Nej! Åh nej!
- Hvordan døde han? - Det kan De måske fortælle os.
Følg med hen på stationen. Hr. Bertram kan følge med.
Kan I ikke se, at hun har veer?
- Her. - Han har lagt den fra sig.
Læg den i din taske og smid den ud over kanten.
- Smid den væk. -I rammer bare nogen!
Fortæl Roxy, at jeg er ked af det.
Hvorfor må jeg ikke tale med hende?
Tellman kom til psykolog. Han fik 20 år i et fransk fængsel.
Da Edgar vendte hjem, spiste vi vores sidste frokost.
- Så du bliver i Paris? - Jeg har trukket mig ud af komiteen.
Jeg må støtte min søster nu.
- Og Roxeanne? - Barnet har været en stor trøst.
Roxy og Gennie er vilde med ham.
Og Loaf of Bread Press vil udgive en samling af Roxys digte.
Digter og enke. Her i Frankrig er enker ansete.
Hvad med en elskerinde?
Hun tolereres ...
... og beundres.
Isabel, du er ung, smuk og klog.
Og som vi før har sagt, så er jeg for gammel til dig.
Jeg skal i fjernsynet nu, og så er jeg altid stresset.
Jeg risikerer at sige noget, jeg kommer til at fortryde.
Ja, det er stressende.
Chaufføren kan sætte dig af et sted. Kør dog med.
Det er sandt nok. Du er for gammel til mig.
- Men vi havde det nu sjovt. - Selvfølgelig.
Tænk på det, vi har lært af hinanden.
For eksempel, hvor skønt det er at være ung.
Så farvel til onkel Edgar og alle hans gaver.
Han køber sikkert Kelly-tasker til andre dumme piger som mig.
Men jeg glemte ham. Livet går videre, som Suzanne sagde.
Davs.
Nu kommer emne 51.
- Georges La Tour. - La Tour.
Der har Louvre dummet sig.
Det kommer ind nu.
Tjenerens hånd og ansigt er blevet restaureret.
Billedet er beskåret i siden. Hvem byder to millioner?
To millioner er budt.
To millioner et hundrede.
To millioner to hundrede.
2,5 millioner.
2,7 millioner.
- Skal vi byde tre? - Tre millioner.
Hun byder nu. 3,4.
3,6 millioner.
3,6 millioner er budt.
3,8.
3,9.
Vi er på fire. Det er vores loft.
4,3. Vi er over vores loft.
4,5 millioner.
4,5?
Det er sidste chance. Billedet er hendes.
Man kan ikke vinde hver gang. Tillykke.
Hvad med at tage min fod?
- Det betyder: "Nød du det?" - Ja. Gjorde du ikke?
Tænk at "tag min fod" betyder at nyde et samleje.
Du trænger til at lære mere fransk.
- Roxy havde fået nok af ægteskab. - Der er din svigermor.
Men hun og Bertram fandt sammen.
I husker vel hinanden.
SKT. URSULA FONDET